Traducere PREL GHENCEA
Proprietarul i-a găsit miercuri seara.
El e.
Da.
Proprietarul i-a găsit miercuri seara.
Hai, o să plece.
- E unul bun. - Sylvia !
E gălăgie acolo.
Sunt libere astea ?
Sunt ale tale.
Galeriile în tren sunt de groază.
- Da. - Eu sunt Pieter.
Eu sunt Mac.
Ea e Sylvia.
Buget strâns ?
Caiet cu amintiri.
Mișto tatuajele, omule.
Mersi.
Aproape am terminat antebrațele.
E ca o pânză vie.
Sunt frumoase.
Soția mea apreciază arta.
- Oh, Iisuse ! - Mulțumesc.
Scoală-te !
Am tot încercat să te sun.
Vreau s-o văd pe Kimberly.
Cât e ceasul ?
9:00. Arăți ca dracu'.
Mă simt nașpa.
Pregătește-te, îți comand ceva de mâncare.
Bine. La naiba, nu mi-e foame. Oprește-te.
Bine. Nu-ți dau nimic să mănânci.
Draci. Valerie.
Lasă-mă ! Nu !
Nu m-ajută.
Vreau s-o văd.
N-ar trebui.
Crede-mă.
Apoi vreau să văd unde s-a întâmplat.
Lasă-mă un minut.
Nu prea se face.
Nu-mi pasă.
Vreau să văd.
Taie banda.
Încă e locul crimei.
Da. Am fost polițist 30 de ani.
Știu cum să merg prin locul unei crime.
Bine.
Mi-e teamă că va trebui să rămâneți jos.
Am dat cu praf pentru amprente, dar...
A fost închiriat de sute de oameni.
Ați întrebat toată lumea din clădiri ?
Da.
Nimeni n-a văzut sau auzit nimic.
Erau 2 pahare în chiuvetă,
numai cu amprentele victimelor.
Nimeni n-a văzut și auzit nimic
și intrarea n-a fost forțată...
Fiica mea îl știa pe criminal.
E copil de polițist, n-ar fi lăsat un străin să intre.
Trebuie să verificăm cardurile de credit,
conturile pe Facebook, tot. Aflați pe unde au umblat.
E totul în derulare.
Unde e sângele ?
Sângele le-a fost stors complet.
Victimele erau pe pat.
Ochii băiatului erau deschiși, prinși cu ace.
Avea ceva lipit pe buze.
Fata era în brațele băiatului.
Brațele erau secționate de sub cot.
Partea de sus a brațului era îndesată în gura băiatului.
De ce crezi că i-a aranjat așa ?
Pentru că e foarte bolnav, bănuiesc.
Dar vrea să spună ceva.
O scenă atât de pregătită ca asta,
e făcută cu un scop.
Sunt ceva asemănări cu cuplul ucis în Madrid ?
- Câteva. - Au fost aranjați, inspectore ?
N-aș putea să spun.
La stadiul ăsta, nu e clar
dacă sunt sau nu incidente izolate.
Știm amândoi că astea nu-s făcute la întâmplare.
America e o țară arogantă.
Sper că nu te superi.
Nu.
Unde mergi, prietene ?
Spre nord.
Voi ?
La fel. N-avem ceva planificat.
Am putea să mergem împreună.
Alegem un loc unde să coborâm.
Haide, o să fie distractiv.
Aventură către necunoscut.
Să luăm ceva de băut și apoi vorbim. Vodkă ?
Ce altceva ?
Nu pot să cred că l-ai invitat să vină cu noi.
Nu m-am gândit, da ? Îmi pare rău.
Adică, firește că prefer să stau cu tine.
Și numai cu tine.
Mi s-a părut cam ciudat,
ție nu, dle Randolph ?
Știi ceva ? Și mie, dnă Randolph.
Mai știi când avea 8 ani...
când era la karate ?
Îi plăceau cursurile alea.
Adică îi plăcea să te facă mândru.
Nu puteai să-i lași să plece în Hawaii sau Caraibe
în luna de miere ? Nu...
A trebuit tu să fii erou, s-o trimiți în Europa.
Ăsta e unul din motivele pentru care am divorțat,
trebuia să te iubească pe tine mai mult.
De ce ai trimis-o aici ?
De ce ?
De ce ai trimis-o aici ?
De ce ? De ce ?
Îmi vine să-nnebunesc.
Îmi pare tare rău.
Cum de ni s-a întâmplat asta ?
O sticlă de vodkă și 3 pahare...
Doar un pahar atunci...
Simt că o abandonez.
Ba nu.
Sunt aici, da ?
Asta e ceea ce fac.
O să-mi...
O să-mi spui tot ce afli, da ? Orice ar fi.
Sigur că da.
Ba n-o s-o faci.
Am auzit tot, Jacob.
Cineva ne-a mutilat fata.
Găsește-l !
La 2 săptămâni de la oribila ucidere
a unui tânăr cuplu american,
poliția Metropolitană refuză să confirme știrea că
un jurnalist, Charles Hardwick,
a primit o carte poștală cu informații
despre crimă cu câteva zile înainte...
Dă-mi jumătate de oră... Te sun mai târziu, mersi.
Îi aduci dlui Kanon o cafea ?
Îmi pare rău pentru asta.
Sunt sigur că-și făcea doar meseria.
Da.
Toți o facem. Luați loc.
Au trecut 2 săptămâni de când a fost ucisă fiica mea.
M-ați tot evitat,
dar știu că aveți indicii noi.
Sigur, avem,
dar nu putem spune nimic nimănui din afară,
indiferent cât de apropiat ar fi de caz.
Dar unui coleg polițist ?
Vederea aia despre care am auzit la știri,
când trebuia să aud de la voi... Ce spunea ?
Știi bine că nu pot să-ți spun.
Atât ? Doar atât îmi spui ?
Asta e tot.
Bine.
Răspunsurile de care am nevoie ?
O să le aflu singur.
Nu-ți recomand să faci asta.
Acum nu mai contează.
Bună seara. Vă ajut cu ceva ?
Pe el îl căutam, de fapt.
- Pe mine ? - Charles Hardwick ?
Ai primit o vedere, nu ?
Sunteți pe proprietate privată.
Fiica mea a fost ucisă.
Și tu ai primit o vedere de la persoana care a ucis-o.
Nu am voie să vorbesc despre asta.
Domnule, uite, tot ce vreau să știu
e dacă cineva din Madrid a primit o vedere.
Ai copii ?
E-n regulă. Sunt bine.
Mi s-a spus că e ilegal să dau detalii.
Câți copii ai ?
Unul. O fetiță.
Nimic nu e mai special pentru un tată decât o fiică.
Un reporter spaniol
a primit o vedere cu Muzeul Prado.
Victimele,
se pare că aveau buzele...
Tăiate.
Îmi pare rău, ăsta era ultimul nostru zbor.
Avem altul mâine la 6 AM.
Da, mi-ai mai spus asta de câteva ori.
Ascultă-mă. E o operațiune a poliției.
E o urgență. Trebuie să mă lași în avion.
Domnule, vă rog, v-am zis că a fost ultimul zbor.
Treaba ta e să fii de ajutor, da ?
Fii de ajutor.
Fă-mi o favoare, uită-te în calculator
și găsește-mi un zbor.
Nu-mi pasă de unde vine,
doar să fie acum și nu mâine.
Toate celelalte zboruri sunt pline. Îmi pare rău.
Trebuie să ajung la Madrid.
Care parte din asta nu înțelegi ?
Domnule, calmați-vă.
Sunt calm ! Poate cineva să-mi facă rost de un zbor ?
E totul în regulă, dnă ?
Perfect.
Domnule, trebuie să veniți cu noi.
Da.
Mersi pentru ajutor.
Bună ziua. Pot să văd pașaportul ?
Da.
Te chinui singur, detective.
Știu cât e de greu.
Oare ?
Știi ?
Eu cred că n-ai habar cât e de greu.
Du-te acasă și jelește, domnule.
"Du-te acasă" ?
Nu mă duc nicăieri fără fetița mea.
Te înțeleg, dle Kanon, te asigur că...
"Detectiv Kanon".
Sunt detectiv Kanon.
Și ultimul lucru pe care-l vreau e înțelegerea ta.
Lucrurile fiicei tale.
Acum, te rog, gândește-te la ce ți-am zis.
Informații arată că perechea
făcea o excursie prin Europa.
Au stat la hostelul pentru tineri Cathedral
din München o săptămână.
Speculațiile făcute anterior arată că este a treia
crimă oribilă la rând.
Intră.
S-a speriat iar azi.
Trebuia să adoptez un câine german, nu unul sirian.
Ați făcut un lucru bun.
Să-i dai să mănânce pe urmă.
Detectiv Kanon.
Încă mai e un restaurant în München
unde poți să bei o cafea și să fumezi o țigară.
Arăți de ca și cum ai avea nevoie de amândouă.
Trebuie să fie vremuri dureroase.
I-ai găsit mâinile ?
Nu.
Dar erau...
părți din alte corpuri ?
Lasă-mă să ghicesc,
nu erau sticle de alcool la fața locului,
dar victimele,
aveau alcoolemie crescută în sânge.
Au fost probabil drogate.
Am găsit urme de ciclopentolat.
Sunt picături de ochi.
Și erau tineri... Tineri căsătoriți ?
Demenții sunt obsedați deseori de tinerețe și frumusețe.
Dar nu toți își mutilează victimele.
Nenorocitul ăsta își alege foarte atent victimele.
Cu siguranță acțiunile lui
nu se încadrează în profilurile pe care le avem.
Vederea, apoi fotografia.
Ce fotografie ?
- Aș vrea să-ți pot spune. - E vreo poză cu fiica mea ?
Da.
În care e în viață ?
Trebuie s-o văd.
E deja la dovezi.
E parte a investigației londoneze.
Îmi pare rău.
Ochii. Nu sunt ai victimelor.
Iisuse !
Detectiv Kanon, am de interogat pe cineva.
Pierzi vremea.
A dispărut.
Dră Lombard,
faceți parte dintr-o investigație în derulare acum.
E infracțiune dacă dezvăluiți ce scrie în vedere.
Ați înțeles ?
Zilnic, scrisorile dvs vor fi deschise
de un agent de poliție, dimineața și după-masa,
începând de mâine.
- Bine ? - Bine.
Surse din poliție au confirmat
că un jurnalist american din Stockholm,
a primit o vedere în această dimineață.
- Noapte bună, dră Lombard. - Noapte bună.
Dră Lombard.
Ce ? Ce vrei ?
Sunt detectivul Kanon,
și vreau doar să te întreb despre cartea poștală.
Ești detectiv, vorbește cu detectivii.
Te rog, îți vor trimite și altceva,
și până atunci, vor fi morți.
Te rog, vreau să ajut.
Îți las cartea mea de vizită.
Cred că e destinul, dăm peste el a doua oară.
Ne-a văzut. Nu prea mai avem de ales.
Salut, omule. Ce ciudat că dăm de tine aici !
Credeați că ați scăpat de mine.
Nu, Doamne ferește...doar că am coborât în utimul moment.
Erai la bar. Și...ți-am lăsat un bilet.
Nu era nici un bilet.
Mac, credeam că tu...
Nu, ți l-am dat ție.
Voi, americanii, mă dați pe spate.
Haideți, să bem ceva, viața trebuie trăită.
De când ești aici ?
De câteva zile.
Da ? Și noi. Unde stai ?
La...Stortorget.
Voi ?
Pe aproape.
La "Six", mișto.
De unde știi ?
V-am urmărit.
Punga.
Primele crime au fost la 8 zile distanță.
München a fost la exact 16 zile după Londra.
Ar putea fi un model.
Asta înseamnă că sunt victime nedescoperite acolo.
Lucrăm strâns cu poliția de acolo.
E o operațiune în toată Europa.
Realizezi că asta explică de ce
mâinile fiicei mele încă n-au fost găsite.
- Detectiv Kanon... - Ai auzit ce-am spus ?
Toate echipele noastre au primit profilul.
Profilul vostru e greșit.
Genul ăsta de crime e foarte specific,
e foarte greu de încadrat într-un profil.
Unu ca ăsta poate fi fermecător, dinamic.
Am avut cazuri care...
Sunt sigură că ești un super-detectiv,
dar noi nu acționăm ca poliția americană.
Ce dracu' înseamnă asta ?
Întâi tragi și apoi pui întrebările.
Nu dau 2 bani pe ce crezi tu.
Ai exact 4 zile să împiedici o crimă.
N-am nimic personal, sigur că te înțeleg,
dar obiectivitatea ta e...
Rahat !
Tilda, știu pe cineva care se ocupă cu crimele.
- Nu. - Așteaptă, te rog.
Reporterul din Chicago cu care am vorbit
a făcut un articol similar
și a vândut tot în anul ăla.
E-n regulă aici ?
Da.
Oamenii ajută și, slavă Domnului,
vorbesc bine engleză.
De ce nu mi-ai spus aseară de fiica ta ?
Pentru că mi-e greu.
Nu e ceva cu care aș începe.
Ce vrei de la mine ?
Vreau să știu ce scria pe vedere.
Tu ce vrei de la mine ?
Am fost trasă în balamucul ăsta și nimeni nu-mi spune nimic.
Eu scriu un mic articol săptămânal
într-un ziar despre cum e să fii american
într-o țară străină.
De ce așa ceva i s-ar întâmpla uneia ca mine ?
Îmi pare rău, știu că e greu să fii pe-afară.
Așa simt și eu, dar... Vreau să ajut.
Așa că...am vorbit cu jurnalistul spaniol
și cu tipul de la The Guardian, Hardwick.
Dar nu prea are sens.
Adică, se pare că nu e nici o legătură
cu ceea ce facem noi ca jurnaliști.
Unu se ocupă de politică,
unu de finanțe, altul de cultură.
Și vederile ?
Păi, ce avem ?
În Madrid scria
"Până ce moartea ne va despărți."
În Londra, "Vezi cum moare inocentul,"
în München, "Simte durerea, vezi adevărul."
Și aici, "Dragostea nu moare niciodată."
Și toate textele sunt urmate de un semn de punctuație.
"3 puncte."
- O continuare. - Da.
Își anunță sosirea în oraș printr-o vedere.
Alege un cuplu...
Tineri, proaspăt căsătoriți, fericiți...
Îți place heringul ?
E cea mai proastă decizie pe care am luat-o vreodată.
Voiam doar să fiu politicos.
De ce a zis tipa că nu e cu el ?
Sunt oameni independenți.
Ei îi place să zboare, lui îi plac trenurile.
Vine.
Mac, Sylvia,
v-o prezint pe soția mea, artista din spatele tatuajelor, Nienke.
Îmi pare bine să vă cunosc.
E foarte discret în ceea ce te privește.
Ca să-mi apăr soțul,
pare că l-ați părăsit
înainte să apuce să dea mai multe detalii.
Touché.
Mai beți ceva ?
Poate ceva mai tare ?
Da, sigur.
Da.
- Bun, haideți. - Tequila !
Ați fost în Bjorkskar ?
- E insula aia ? - Da.
Parte din arhipelag.
În perioada asta este ceva deosebit.
Pustiu, deprimant.
E drum scurt cu feribotul. Ar trebui să veniți.
Recunosc degetul din rană,
dar mâna femeii...
Nu.
"Sfântul Toma Necredinciosul."
A fost subiect pentru mulți artiști.
Aici e de Caravaggio.
"Toma Apostolul."
sceptic privind învierea lui Iisus.
Vedeți aici,
încearcă rana să vadă dacă sângerează.
"Până ce nu văd urme de unghii pe mâinile lui"
"și-mi pun mâna pe partea lui"
"n-o să cred."
De aici expresia, "Toma Necredinciosul."
"Saturn devorându-și fiul".
de Francisco Goya, expus în Londra.
Pe vedere scria,
"Vedeți inocentul cum moare."
Asta, "Neîncrederea Sf. Toma".
expus chiar în clădirea din spate.
De ce n-ai adus asta poliției din Stockholm ?
Pentru că ei nu ies din regulamente,
și tu pari...
Tu pari deschis oricăror posibilități.
Stai.
L-am mai văzut pe el.
Femeia asta merge cu el.
Nu e un "el". E "ei".
Du-te la ziua de dinainte.
Stop. Uite-i.
Haide.
Ridică-ți capul !
Adunarea toată lumea.
Nu mai căutăm un singur infractor.
Avem nevoie de date de la Interpol și Emigrări
despre toate cuplurile mixte între 20 și 40 de ani
Același lucru de la gări, aeroporturi,
hoteluri, hosteluri, închirieri.
Căutați înregistrările de la toate muzeele
din ultimele 4 zile.
Bine ?
La treabă !
40 de camere și nici una nu le-a prins fețele !
Pe bune, ia-o mai ușor.
Ne-ai făcut să progresăm, și asta e un lucru bun.
Detectiva Hoglund mi-a promis
că te va ține la curent cu toate informațiile de acum.
Mare scofală.
Mâine, la ora asta, alt cuplu va fi mort.
Pune-i să verifice pașapoartele.
Toate cuplurile care au fost prin Madrid, Londra, Stockholm, aici,
nu e greu să le găsiți.
În Uniunea Europeană funcționează libera circulație.
Granițele se trec ușor.
Adică n-aveți datele
persoanelor care intră și ies ?
De când cu terorismul și criza refugiaților,
unele țări au reintrodus temporar controale.
Dar vorbind general, nu.
Trebuie să mă lași să văd înregistrările.
Vrei să mă pensionez imediat, nu ?
Nu, nu vreau.
Vreau să vă ajut să-i prindeți.
Ăștia 2 ar fi interesanți.
El a intrat în Stockholm acum 7 zile,
ea a venit după 2 zile.
Le-ați urmărit cardurile ?
Nu încă.
Făceți-o.
Sylvia !
Ți-ai pierdut ceva ?
E căciula mea. Unde ai găsit-o ?
E așa-zisul bilet pe care mi l-ați lăsat.
Dă-mi-o.
Ciudatule.
Știi ceva ? Un cadou.
N-o s-o mai iei înapoi.
O s-o păstrez.
26 și 23. Sunt olandezi.
El a închiriat cu pașaportul un apartament în Kindstugatan.
Conform proprietarului, au venit separat din Germania.
La aeroport, avem dovezi
că ea a schimbat lire sterline în coroane suedeze.
El are 2 condamnări pentru posesie de droguri.
Ea lucrează la un atelier de tatuaje,
și a făcut 2 ani la Academia Gerrit Rietveld.
Ce-i asta ?
Școală de arte.
Proprietarul a spus că n-au fost aici toată ziua.
Căciulița asta...
E a lui Kimberly.
Detective Kanon, îmi pare tare rău.
Urechile...
Sunt de la crimele din München.
Da, poate că ai dreptate.
Undeva, sunt victime nedescoperite.
Este opera lui Antonio Canova,
"Spirit Înviat de Sărutul lui Cupidon".
Lasă-mă să ghicesc, expusă la...
Aici la muzeul din Stockholm.
Și reprezintă învierea spiritului unui trup fără viață de către Cupidon
și reunificarea îndrăgostiților.
"Dragostea nu moare niciodată."
Deci crezi că urechile reprezintă aripile ?
Cred că da.
Mai cred că...
la Madrid e o sculptură.
Asta, "Sărutul" de Rodin.
Uită-te la buze.
Nu se ating, ca și cum ar fi fost întrerupți...
"Până ce moartea ne va despărți."
Da.
Mesajele de pe vederi...
Moarte, durere...
Înțeleg, dar...
Dar dragostea ?
Nu înțeleg ce vor să spună.
Că dragostea e mortală,
că e dureroasă ?
Cred că încearcă să distrugă ideea de bucurie.
Îmi pare rău...
Am uitat pentru moment.
Nu-i nimic.
Vreau doar s-o aduc acasă.
Am adormit, Dumnezeu știe cum...
N-am dormit de săptămâni.
Mă îmbrac și mă duc la serviciu,
doar ca să nu stau acasă și să mă simt fără rost.
Cred că "fără rost"
e exact cum ar trebui să ne simțim.
Trebuie să plec, te țin la curent.
Îți promit, da ?
Asta e înregistrarea de la camera din fața magazinului,
de la un bloc distanță de terminalul feribotului.
Am redus viteza și am mărit.
- Sunt la tine cheile ? - Nu, sunt la tine.
Eu am o cheie.
Bună, predăm camera 418.
Să vă fac factura.
Domnul și doamna Randolph ?
"Domnul și doamna Randolph."
Îmi place cum sună.
Poliția ! Poliția !
Ce se întâmplă ?
Ne puteți spune ce e ?
Ne spune cineva ce se întâmplă ?
Poți să ne spui cine sunt ?
Da, Pieter și Nienke, din Amsterdam.
De ce ? Au făcut ceva ?
De-aia ne-ați adus aici ?
Rahat ! Doamne !
Ați luat feribotul cu ei spre Bjorkskar.
- Asta s-a întâmplat acolo ? - Erați cu ei ?
Vă avem pe înregistrări.
Da, eram cu ei. Am luat feribotul,
voiam să explorăm, să stăm pe acolo.
Dar Mac nu s-a simțit prea bine și am plecat.
Deci ați plecat cu feribotul următor.
Când ți-e rău într-o țară străină, e de 2 ori mai rău.
Vrei să fii la tine acasă, în patul tău,
mâncând în pat.
Ne-am întors la hotel.
Am luat supă de pui, de care abia m-am atins,
și Sylvia și-a luat un burger cu cartofi prăjiți.
Da, am luat feribotul înapoi. Am biletul.
Mac face mișto de mine mereu
că păstrez toate astea în caietul meu de amintiri.
Pot să vă arăt. E cu lucrurile mele.
O să verificăm.
Pare sincer afectată.
De acord. Pare neliniștită.
Jucăm mai departe,
empatizăm cu ea.
E o tipă deșteaptă.
Văd cum le gândește.
Cum v-a plăcut la Madrid ?
Madrid ? Nu înțeleg.
Ți-e frică de noi ?
Cam da, știți, am văzut în filme.
Alea cu americani băgați în pușcărie
în țări străine pentru ceva ce n-au făcut.
N-are cum să fie copiii ăștia responsabili
pentru ce am văzut acum 5 săptămâni.
Nu. N-am fost niciodată în Spania.
Am aterizat la Roma. Am stat acolo un timp.
apoi am luat trenul spre Paris și am închiriat un apartament.
Avem vreo dovadă că au fost la Paris ?
Oricine poate să închirieze un apartament și să nu stea în el.
Are dreptate.
Ce-ai zis, Pierce ?
A spus că ai dreptate.
- Cere-i detalii. - Da.
Cere-i detalii. Fă-o să fie mai exactă.
Am mâncat zilnic la același restaurant,
Le Comptoir.
Dacă-mi aduceți rucsacul, vă arăt bonurile.
Cum spuneam, sunt un fel de colecționară.
Da, o să verificăm.
Minte.
- Poate... - Ba nu.
E prea sigură. A exersat.
Trebuie forțată mai mult.
Lasă-mă înăuntru.
Detective Kanon, te rog, avem niște proceduri.
Procedurile voastre sunt aiurea !
Și unde ați plecat din Paris ?
Luxemburg,
unde nu credeam c-o să ne placă, dar ne-a plăcut.
Expozițiile, muzeele, Notre-Dame...
Nu acel Notre-Dame, dar... frumos.
E posibil să nu fie ei.
Nu. Vă fac să credeți că sus e jos,
că negru e alb.
Fata aia...!
Fata aia,
mi-a ucis fiica.
Pariez cu viața pe asta.
Arată-mi biletele de la muzeele vizitate.
Sunt foarte obosită.
Te rog, uită-te.
Bine.
Îmi plac muzeele.
Vedeți ?
Muzeul de artă din Luxemburg.
Tot nu înțeleg de ce toate astea contează
pentru ceea ce s-a întâmplat.
Chiar vreau să vă ajut,
dar putem pleca acum ?
Încă o dată, ați ajuns în Londra și apoi ?
Din Londra înapoi în Luxemburg,
apoi Cehia și apoi am ajuns aici.
Și peste tot ați plătit cash ?
Trebuie să recunoști că e cam neobișnuit.
Ați văzut ce comisioane au cardurile de credit ?
E singurul mod de a călători
fără să te întorci acasă plin de datorii.
Răspunsuri la toate !
Amândoi ne-am pierdut părinții de mici
și amândoi am rămas cu mici moșteniri.
Să fim singuri în lumea de azi,
e ceea ce ne-a apropiat foarte mult.
Putem să plecăm acum ?
Tot ce-au spus s-a confirmat.
Sylvia și Mac Randolph, 22 și 19 ani, rezidenți în Los Angeles.
Au dovezi că au fost în locuri îndepărtate
de momentul și locurile unde au fost crimele.
Se puteau opri în Paris în drum spre Madrid.
Dar nu putem dovedi.
Țineți-i până putem.
De ce s-ar fi dus la Londra unde le trebuiau pașapoarte,
sau să facă rezervare la hotel,
dacă plănuiau să nu lase urme ?
Ca să pară că n-au nimic de ascuns.
În bagaje n-au haine care să se potrivească
cu hainele de pe înregistrările de la muzeu.
Măcar țineți-i noaptea asta !
Nu putem reține suspecți mai mult de 12 ore
fără arestare, ceea ce nu putem
să facem fără dovezi destule.
Tot ce putem să facem e să-i ținem în Stockholm
ca persoane suspecte, să le consemnăm pașapoartele
și să-i ținem sub observație.
Ai mai văzut dosar așa subțire ?
Până acum 4 ani nici nu existau.
Interpol lucrează cu SUA.
Dacă e ceva, vor găsi.
Uite,
am avut un caz odată.
Fata frumoasă a unui arhitect celebru
din Germania, a fost bătută până la moarte.
Tatăl ei l-a vânat pe cel care a făcut-o
și l-a împușcat de 12 ori.
Mai târziu, când s-au liniștit treburile,
s-a împușcat.
Nu prea sunt sigur ce vrei să-ți răspund la asta.
Făcând dreptate nu înseamnă că s-a terminat.
Vezi tu, de câte ori închid ochii
imaginea care-mi apare
e fiica mea pe o placă rece.
Și n-o să dispară niciodată.
Trebuie să plec.
Mergi cu bine.
Stai.
Gândește-te la ea când zâmbea.
Cum ai luat asta ?
Nu întreba.
E ca și când mă dau cu capu' de pereți întruna.
E-n regulă.
Nu, Val.
Nu e în regulă. Îți spun,
toată lumea are un trecut. Toată lumea.
Dar ăștia 2, nimic.
Sunt ca niște fantome.
Aș putea să te ajut.
Jacob ? Mai ești ?
Da, sunt aici.
Am pe cineva cu influență la Procuratură.
Mersi că faci asta, Bill.
Toți vor să ajute, și...
Nu prea au cum. Mă gândeam că,
tu ai putea.
Numele Simon Haysmith îți spun ceva ?
Tipul care a înșelat o mulțime de bogătași de pe Wall Street,
cu vreo 300 milioane ?
El, da.
FBI a cheltuit o grămadă de bani din taxele contribuabililor
ca să-i pregătească acuzarea.
N-au obținut ce voiau,
așa că i-au forțat pe angajați, contabili, avocați...
Dar nimeni nu spunea nimic, așa că,
unul dintre cei mai mari escroci financiari din istorie
era pe cale să scape.
Ce legătură are asta cu Kimberly ?
Erau aproape să renunțe la acuzații
când, brusc, au obținut ce voiau.
Conturi bancare din Bruxelles, Insulele Cayman și tot.
Cineva l-a turnat ?
Cine ?
Fii-su.
Nenorocitu' de fii-su.
Puștiul îl ura, voia să-l distrugă.
Vrei să spui că Mac e fiul lui Haysmith ?
Da.
Știi de ce l-a turnat ?
Nu, nu din datele puține la care am avut acces.
Toate datele sunt păstrate la dosar.
Protecția martorului.
- Era minor la vremea aia ? - Da.
De-aia FBI a ținut sub tăcere totul.
Câți ani avea atunci ?
- 15. - Și soția ?
Nu e menționat.
Și unde e Haysmith ?
Închis pe viață, în Osborn.
Poți să ajungi la el ?
O să încerc.
Ai dormit ceva ?
Știi când te uiți în ochii cuiva
și știi că te minte ?
Sunt vinovați.
N-am fost niciodată mai sigur de ceva în ăștia 30 de ani.
Au descoperit al cincilea cuplu.
În afara Amsterdam-ului.
În atelierul unui artist, departe de orice.
Jurnalistul țintă era plecat în delegație.
Știi ce-o să te întreb.
Măcar acum știi.
Da, măcar acum știu.
Ea le colecționează.
Bonurile, colecționează bonurile altor oameni !
De la muzee, feriboturi, restaurante.
Dovezi fizice din locurile
de unde se presupune că au fost !
Artistul trebuie să fie
pregătit să-și sacrifice orice,
inclusiv viața.
Nici o slăbiciune !
"Arta e o rană transformată în lumină."
Room service.
Intră.
Ce faceți ?
Bine, mulțumim.
Deci au confirmat că
au făcut comanda în afara hotelului.
E un obicei folosit mai des decât ai crede.
Vreau o hartă detaliată.
Caută la calculatorul meu. Mă duc să fac pipi.
Scuzați-mă. Mac și Sylvia Randolph.
Detectiv Kanon, nu te duce în camera aia.
Și-au măsluit alibiurile.
N-ai idee cu cine ai de-a face.
Crezi că ne-a văzut ?
Nu sunt sigură.
O să ne ocupăm de asta.
Poliția ! Poliția !
Au dispărut.
Le-am consemnat pașapoartele, nu pot să ajungă departe.
Pot să ajungă unde vor.
Jacob !
Jacob, îmi pare rău.
Nu știu cât ai citit,
dar nu e un articol de tabloid.
E vorba de pierderea ta și de puterea ta de a rezista.
Fă ce vrei.
Nu fac nimic. N-o să-l trimit.
Au scăpat.
Ce ?
Noapte bună, Dessie.
Jacob.
Mă duc la culcare.
Cine știe dacă Haysmith va vrea să mă vadă ?
Nu mai pot să stau acasă și să nu fac nimic.
- Valerie... - Probabil e încuiat nu ?
Da.
Să încerc în spate ?
Știi, intrarea prin efracție e de la 10 la 15 minim.
Doar atât ?
Locul ăsta e imens.
Încă o cameră goală.
Stai, stai, mai încet. Ce e aia ?
Nu știu, dar are o încuietoare pe-afară.
Am chemat poliția !
Draci, te sun mai încolo.
Mereu avem probleme cu intrușii,
casa fiind goală de aproape 4 ani.
Și dacă nu-s intruși, e presa...
Știți, având în vedere ce s-a întâmplat aici.
Mă iertați ? Vă rog să mă iertați.
- Sigur. - Să vă fac o cafea.
Sunteți o drăguță, mulțumesc.
Sunt noua dvs vecină, Nancy.
Oh, Valerie. Îmi pare bine.
N-am chemat poliția de fapt, apropo.
Slavă Domnului.
Băiatul, Simon Jr, era prieten cu fiul meu, Evan.
Era un copil drăguț. Isteț, bun la sporturi.
Venea uneori aici, să-și facă temele.
Și la un moment dat, ceva s-a schimbat...
nu mai știu când exact, cred că pe la 10 ani ?
Ce s-a schimbat ?
A devenit mai tăcut.
Am știut că e ceva, dar nu mi-am dat seama ce.
- Cel puțin nu pe moment. - Cum adică ?
Simon senior era în 2 consilii de administrație cu soțul meu,
mare filantropist și membru activ al bisericii.
Soția lui, Irina, era casnică.
Era foarte frumoasă.
Semăna cu Melania Trump,
cu niște ochi de slavă.
Fusese model, din Rusia parcă.
Mai vreți vin ?
N-ar trebui.
Dacă vreți să aflați toată povestea, trebuie.
Mulțumesc.
Îi plăcea să facă plăcinte.
De Thanksgiving, făcea vreo 5 feluri de plăcinte.
Păreau cuplul perfect.
După care ea s-a sinucis.
Doamne, cum ?
S-a spânzurat. Copiii au găsit-o.
"Copiii ?" Simon mai avea...
Simon mai avea o soră mai mare, Marina.
Tatăl lor era foarte exigent,
copiii erau mereu cu
"Da, vă rog" și "Mulțumesc, dnă."
Îi forța să fie cei mai buni la toate,
împingându-i mereu spre artă, expoziții sau literatură.
Nu voia să-i lase să se distreze.
Nu plecau niciodată în vacanțe.
Odată, Marina a scăpat niște înghețată pe bluză.
Simon senior a băgat-o în casă.
Când au ieșit, fata n-a mai spus nimic,
nici un cuvânt.
Ați aflat ce s-a întâmplat ?
Am aflat mai târziu, că a bătut-o atât de tare,
încât îi rămăseseră urme de nuia pe spate.
Vecinul meu era crud...
Cerea perfecțiune de la familia lui,
mai ales de la copii,
și dacă nu ajungeau imediat la standardele cerute,
îi biciuia.
I-am spus soțului meu ce bănuiam,
dar el mi-a zis să-mi văd de treaba mea.
Știți unde sunt acum ?
Pe Marina n-am mai văzut-o de când a plecat la internat,
și pe Simon cred că l-au luat cei de la Protecția Copilului.
E o deviere de la model.
Nu erau cuplu căsătorit, zile mai puține între crime,
și nici un semn de violență.
De fapt, dl Melitz și dl Riniker erau căsătoriți recent.
Belgia a fost una din primele țări
care a permis căsătoria persoanelor de același sex.
Aici s-a întâmplat.
Dați-mi vederea, vă rog.
Am găsit vederea asta la birourile CNN.
Era și o poză ?
Nu.
"Cercul s-a închis."
Scrisul pare diferit.
Fără poză. Fără bucăți de trup străine.
Cuplu de gay...
Crezi că e o imitație ?
Cum ar fi putut cei doi Randolph să plece din Stockholm nedetectați ?
Uite.
Opera lui Bouguereau "Dante și Virgil în Iad"
Bill mi-a aranjat să mă întâlnesc cu Haysmith. Fug.
Valerie...
Da, da, o să am grijă.
Bublitz a trimis poze și imagini de la
locul crimei din Amsterdam.
Uite.
Stai, du-te înapoi.
E inelul bunicei mele.
- E mâna fiicei mele ! - Îmi pare tare rău.
E mâna fiicei mele.
Nu.
Îmi pare rău.
Aveți 15 minute, doamnă.
Iertați-mă că mă holbez.
Sunteți prima femeie atrăgătoare
pe care o văd de foarte multă vreme.
Aveți și o minte care să se potrivească cu acest chip ?
Suficient de ageră încât să mă scoată de aici ?
Creăm condițiile pentru un recurs.
Am găsit câteva neconcordanțe
în dovezile furnizate de fiul dvs.
V-au spus că au făcut de râs numele de Kooning ?
Ăștia 2 au avut totul. Totul !
Nu poți să cumperi educația pe care au avut-o ei.
Respectul față de bani e important pentru dvs, nu ?
Bineînțeles.
Ascultați-mă cu atenție.
Nu e vorba de păcatele tatălui.
Vreți să detaliați ?
Avem 15 minute, dnă Kanon,
putem să nu le pierdem vorbind despre
ticăloșii ăștia nerecunoscători ?
Mai bine vorbim de politică, artă.
Despre ultimele lucrări ale cubiștilor,
despre cum expresionismul a fost o reacție la fascism.
Sau cum îi afectează pe copii trimiterea lor la internat ?
Ce s-a întâmplat cu fata dvs ?
Pare că a dispărut fără urmă.
Căutăm un motiv.
De ce ar inventa Simon Jr povești despre dvs ?
Știați că simțurile se ascut în locuri ca ăsta ?
Nu știu de ce.
Poate că e de la gălăgie, care e urmată de liniște.
Datoria unui tată e de a educa și asta am făcut.
I-am învățat cultură, etică, moralitate, disciplină.
Serios ?
Sunteți la fel ca ea.
Târfă nerecunoscătoare.
Așa trebuie să fie fetele tinere.
Fete tinere.
O să-i găsiți împreună.
Nu pot fi ținuți despărțiți...
Decât cu forța.
La asta vă pricepeți cel mai bine.
Acum mă judecați ?
Cred că tribunalul deja a făcut-o.
Societatea e plină de decizii greșite
luate de oameni decenți. Uitați eu, de exemplu.
M-am întâlnit cu dvs
pentru că chiar am crezut că mă puteți ajuta.
Ați făcut o mare eroare dacă ați crezut asta.
Să înțeleg că nu e nici un recurs.
Enchanté, madame.
Enchanté.
Se pare că furia lui Haysmith era ațintită spre fată.
Deci, Marina e trimisă la internat,
și Simon face orice s-o aducă înapoi.
E un frate dat dracu'.
Doar dacă...
Doar dacă e mai mult de atât.
Cum adică ?
Valerie mi-a spus că Haysmith a făcut-o pe Marina
"târfă nerecunoscătoare", dar a mai zis și că
fetele tinere trebuie să fie fete tinere,
și că numai cu forța ai putea să-i ții despărțiți.
Christoase.
Mac și Sylvia Randolph...
Ei sunt Marina și Simon Haysmith.
Ce ?
Adică, suspecții pe care-i urmărim prin toată Europa,
nu sunt căsătoriți, nu sunt...
Nu sunt soț și soție, sunt frate și soră.
"Capul lui Ioan Botezătorul".
Ce ?
"Capul lui Ioan Botezătorul".
Un tribut potrivit pentru ticălosul ăla sadic.
Trebuie să facem să afle toată lumea,
și, cel mai important, de ce.
A luat frumusețea și a făcut-o crudă și hidoasă.
Crezi că l-ar lăsa să vadă ?
Vreau ca el să vadă dezastrul, Marina.
Vreau să sufere așa cum am suferit noi.
Sunt aici.
I-am distrus toată dorința lui de perfecțiune.
Asta o să-l doară mai tare decât orice sentință.
Știu că n-ar trebui, dar aproape simt că...
Își spun propria poveste.
"Sărutul", durerea îndrăgostiților despărțiți.
"Saturn devorându-și fiul",
tatăl care le-a distrus viețile.
Totul se leagă într-un fel oribil și bolnav.
Dragoste, durere, moarte...
Completare.
Da, dar ultima vedere avea puncte-puncte.
Încă nu au terminat.
Mesajul lor e că dragostea lor încă există.
Sunt furioși pe lume pentru că nu-i acceptă.
Cred că crimele din Bruxelles au fost exacte și cu scop,
nu la nimereală.
De ce ?
Pentru că alte forme de iubire interzise înainte,
acum sunt acceptate de majoritatea țărilor,
dar a lor încă nu e.
Să te simți puternic în fața neputinței.
Exact.
Dacă le-am lua chestia asta ?
Cum adică ?
Articolul pe care voiai să-l scrii despre mine...
Simon, iubitule, vino încoace.
"În ultimele 2 săptămâni,"
"am avut locuri rezervate la investigația"
"privind crimele în serie"
"numite 'Crimele din Vederi'."
"Ele au dominat titlurile,"
"dar analizele presei sunt greșite."
"Cât ar părea de ciudat,"
"aceste crime nu sunt făcute din plăcere sau cruzime."
"Ele sunt un strigăt pentru înțelegere..."
"Am obținut locurile prin detectivul Jacob Kanon,"
"tatăl american al uneia dintre victime."
"Nu e implicat, ca și mine,"
"dar nu va lăsa greutățile vieții"
"să-l distragă de la determinarea"
"de a face dreptate pentru fiica sa."
"Pentru că, spre deosebire de familia ucigașilor,"
"dragostea acestui tată e 100%..."
"E evident din brutalitatea crimelor"
"că ucigașii au avut o copilărie plină de abuzuri."
"Cuvintele din vederile lor au fost atent alese,"
"dar ele dezvăluie o furie"
"și o determinare puternică pentru a valida"
"lupta lor proprie."
"Și această luptă este mesajul lor."
"Iar mesajul este dreptate..."
"Dar acum v-am auzit, așa că puteți să vă opriți."
"A fost greu pentru mine și înfricoșător,"
"dar Jacob mi-a arătat"
"ce înseamnă cu adevărat să fii bun."
"Un detectiv bun,"
"un tată bun,"
"un om bun."
Facem din ea ultima noastră operă.
Ea completează totul.
Poate că ar trebui să ne oprim.
Luăm o mașină, dispărem.
Nu.
- Poate să ne despărțim. - Nu ne despărțim !
Vreau o viață normală.
Asta facem, creăm condiții pentru așa ceva.
Artiștii sunt judecați în timpul vieții,
ca și noi.
Dumnezeule, chiar îți pasă de toate astea ?
Mie-mi pasă doar să nu te pierd pe tine.
Am promis să te protejez.
Și asta o să fac.
Mi-e frică.
N-ar trebui să ne mai ascundem.
Am fost la poliție
ca să nu mai trebuiască să trăim așa.
Nu-ți mai poate face rău.
Fii tare...
aproape suntem acasă.
"Mulțumim, dră Lombard,"
"că ați spus povestea noastră cu afecțiunea meritată."
"Cortina s-a dat la o parte."
Nu înțeleg.
Cortina de fier. Mama era rusoaică.
Irina Smirnova, s-a născut în St Petersburg.
S-a mutat în SUA cu părinții ei
după căderea URSS.
Bănuiesc că ei călătoresc din nou
sub numele de Simon și Marina Haysmith,
cu pașapoarte rusești.
Asta explică cum au ieșit din Suedia.
Și cum au trecut alte granițe.
Dacă verificam,
pariu că Haysmith avea un cont bancar în Bruxelles.
Dar dacă Bruxelles-ul nu ne-a spus,
doar ca să ne schimbe planurile ?
Nu, uite, știm că se îndreaptă spre nord-vest.
Au trecut granița dinspre Helsinki,
și sunt foarte aproape de St Petersburg.
Dacă ajung în Rusia, vor fi intangibili.
N-avem tratat de extrădare.
Iisuse, mereu e câte ceva.
O vedere a apărut la un ziar din Paris azi dimineață,
și în Hamburg, și în Budapesta...
Ce scria ?
Toate la fel.
"Acum am renăscut."
Cu puncte-puncte ?
Nu, unul singur.
Îl trimit la Hoglund și Interpol,
să vedem dacă putem să găsim urma email-ului.
E o urmărire generală în toată Europa.
Între timp, stai potolit, prietene.
Nici o șansă.
Mă-ntorc la München.
Am înțeles.
Tu fă ce se așteaptă lumea să faci.
Eu o să fac ce trebuie.
Știu că știi să-l folosești.
Numai tu decizi dacă va trebui s-o faci.
Cineva în Roma i-a recunoscut la televizor.
Cum e cu email-ul jurnalistei ?
Am găsit un IP
care ducea la contul unui magazin din Roma,
după cumpărarea unei tablete.
- GPS ? - Îl urmărim acum.
Cât mai e până la granița cu Rusia ?
Cam 3 ore. E un singur drum.
Simon, ei sunt.
E timpul să mergem acasă.
- Ei sunt ? - Da, ei sunt.
Dessie !
'Neața.
Știam c-o să-ți dai seama.
A fost ideea lui Mac cu cortina dată la o parte.
Mama noastră a fost singurul lucru bun din viața noastră.
A încercat să ne protejeze de el.
Dar monștrii rămân monștri,
oricât ai încerca să-i îmblânzești.
De secole artiștii au omorât lucruri într-o secundă.
Noi doar am reinventat asta.
Când ai scris despre intensitatea furiei noastre,
a fost atât de intuitiv.
Aveți noroc că vă aveți unul pe altul.
Nici tatăl meu n-a fost un om bun.
Dacă aveam un frate, era totul mult mai ușor.
Omul ăla merită să putrezească în Iad.
Cine poate să spună că e inacceptabil ce simțim noi ?
Dragostea e dragoste.
Îmi place de tine.
Atunci de ce nu-mi dai drumul ?
Oprește !
Mac, aici e bine.
Mac, oprește mașina.
Ascultă...
Sylvia, ascultă-mă, te rog...dă-mi drumul.
Te rog.
Mi-e foarte frig...
N-o să dureze mult.
Și promit, n-o să te doară deloc.
Bine ?
Gata ?
Perfect.
Uite-i.
Opera lui Modigliani "Nud Înclinat".
"Arta e o rană transformată în lumină."
Bea asta și n-o să simți nimic. Da ?
Haide.
- Iisuse ! - Du-te dracu' !
Crezi că poți să ne oprești ?
Încă o dată.
Plecați de lângă ea !
Mâinile la vedere !
Fiica ta a fost o dulce.
Taci din gură.
Avea cele mai lungi degete, grațioasă.
N-ai cunoscut-o pe fiica mea.
N-ai voie să vorbești despre ea.
Dar ea a vorbit despre tine.
A vorbit mult despre tine.
Voia ca și copiii să aibă ceva de spus la divorțul părinților.
Tatăl nostru nu era ca tine.
Dar mama voastră...
V-a durut tare mult când a murit, nu ?
El i-a luat totul ei,
până ce n-a mai rămas nimic.
Marina, suntem bine ?
Nu !
Nu te duci după ei ?
N-au unde să se ducă.
Marina, mergem acasă ?
Da. Soarele nu apune niciodată acolo. Niciodată.
Vom fi acceptați.
Nimeni nu ne va mai putea face rău vreodată.
Salut.
Mi-era că nu mai apuc să te văd.
Gata de plecare ?
- Da. - Iau eu asta.
Compatrioții tăi vor citi despre detaliile astea oribile
mâncând cereale.
Cumva nu face decât tragedia mai mare.
Haysmith are mult sânge pe mâini.
Și chiar nici o legătură de familie, nimic ?
Au fost adoptați de la naștere,
la diferență de 3 ani, din state diferite.
Conform presei,
a avut un avocat care s-a ocupat.
A fost foarte exact în ceea ce voia.
Aspect, istoric...
Inginerie genetică la nivel maxim.
Exact.
Se pare că era incapabil de mai multe,
nu numai de afecțiune.
Știi...
Simon și Marina, puteau să se căsătorească,
să trăiască fericiți,
și fiica mea și toți ceilalți...
Ar fi acum în viață.
Totul e aranjat, mașină la aeroport,
avion care să te ducă înapoi la Londra ca să...
Mă rog, s-o aduci acasă.
Da.
Ești un om bun.
Mulțumesc pentru tot.
Mă anunți când le vor găsi trupurile ?
Mi-a părut bine că te-am avut cu mine în cazul ăsta.
Ce-o să faci mâine ?
O s-o dau afară pe cea care-mi plimbă câinele.
Să n-ajungi ca mine.
Găsește ceva nou.
Am crescut un copil grozav.
A fost fericită.
Măcar am făcut ceva bine.
Cred că am făcut totul bine.
Până am greșit.
"Noi" ?
Poate n-o să vrei, dar,
lumea o să vină la mine acasă...
Ne vedem acolo.
Puștoaico...
O să-mi fie atât de dor de tine.
Da ?
- Haysmith ! - Da !
La telefon.
Mersi.
Alo ? Alo ?
Alo ?
Bună, tată.
Eu sunt.
Traducere PREL GHENCEA